753
Српска православна црква и њени верници сваког 25. априла по јулијанском календару, односно 8. маја по грегоријанском календару, обележавау дан посвећен Светом апостолу и евангелисти Марку, познат и као Марковдан.
Свети Марко беше пореклом Јеврејин, из племена Левијева, ученик Светог апостола Петра и његов љубљени син у Духу Светом.
Увршћен је Свети Марко у лик Светих седамдесет апостола Христових, који беху, након Светих дванаест великих апостола, послати од Господа да проповедају Јеванђеља, јер је дванаесторицу држао поред себе, а седамдесеторицу је одашиљао на проповед.
У почетку је Свети Марко пратио Светог Петра, који га је и поставио за епископа, и док бејаху у Риму на молбу верних да им напише оно што је казивао Свети Петар о Господу Христу, а и он са њим, написао је Свето Јеванђеље и прво га показа апостолу Петру. Након што је апостол Петар прочитао Свето Јеванђеље и посведочио да је истинито, препоручио га је свима да га читају и да верују ономе што је написано у њему.
Апостол Петар је потом Светог Марка послао на проповед Божију у Аквилеју, а после у Мисир, данашњи Египат, где је у Александрији Свети Марко био први проповедник Јеванђеља и први епископ, и где је остао до краја свог овоземаљског живота.
![](https://scontent.fbeg5-1.fna.fbcdn.net/v/t1.6435-9/183056437_2969217426740768_1685066751560521562_n.jpg?_nc_cat=103&ccb=1-3&_nc_sid=730e14&_nc_eui2=AeGb6uxeIhmykjqH1Moz6IWwyiqqCtD_JdnKKqoK0P8l2SJqNnxb6J8upVbvJ8QAQ1c&_nc_ohc=T9RTS9ewiVoAX-MHToC&_nc_ht=scontent.fbeg5-1.fna&oh=b264e4da6246c780659042845c854e5b&oe=60BC9563)
Упокојио се Свети Марко у граду Александрији 25. априла за време владавине цара Нерона у Риму, око 68. године.
Тропар, глас 3.: Апостоле свјатиј и евангелисте Марко, моли Милостиваго Бога, да прегрјешениј остваљеније подаст душам нашим.
(Тропар, глас 3.: Свети апостоле и еванђелисто Марко, моли Милостивог Бога, да опроштај грехова подари душама нашим.)
Тропар други, глас 3.: У верховнаго Петра научивсја, апостол Христов бил јеси, и јако солнце странам возсијал јеси, Александријом удобреније бив блажене, тобоју Египет от прелести свободисја, евангелским твојим ученијем просвјешч всја, јако свјет столи Церковниј. Сего ради твоју памјат чтушче свјетло празднујем, Марко Богогласе: Моли тобоју Благовјестимаго Бога, да согрјешениј остављеније подаст душам нашим.
![](https://scontent.fbeg5-1.fna.fbcdn.net/v/t1.6435-9/183141835_2969217536740757_3929467405595235014_n.jpg?_nc_cat=100&ccb=1-3&_nc_sid=730e14&_nc_eui2=AeHxkE3nvTuUJ0qhSyYms0ZCP01F7V7fc7o_TUXtXt9zug579ujbWq43bb8wpY4ZVtY&_nc_ohc=zn78xCyk9hkAX9c0NAX&_nc_ht=scontent.fbeg5-1.fna&oh=01ac728a9c14660b8f430c6aa0be60d9&oe=60BC2EBD)
(Тропар други, глас 3.: Од врховног апостола Петра се научивши, апостол Христов си био, и као сунце на све стране си засијао. Александрији си био украс, блажени, тобом се Египат од обмане демонске ослободио и еванђељским твојим учењем просветио си све, као светли стуб Цркве. Зато твоју успомену поштујући, светло славимо, Марко Богогласни: Моли Бога Кога си кроз Еванђеље благовестио, да подари опроштај грехова душама нашим.)
Кондак, глас 2.: С висоти пријим благодат Духа, риторскаја плетенија разрушил јеси, апостоле, и јазики всја уловив Марко всеславне, твојему Владицје привел јеси, Божественоје проповједав евангелије.
(Кондак, глас 2.: С Небеса примивши благодат Духа Светога, говорничке мреже си разрушио, апостоле, и све народе си уловио, Марко свеславни, твоме Владици их приволећи, проповедајући Божанско Еванђеље.)