509
Некада давно је деда своме унуку испричао једну животну истину.
У души сваког човека се води битка. Као борба између два вука.
У души свакога од нас.
Један вук представља зло. Представља бес, завист, љубомору, жаљење, похлепу, ароганцију, самосажаљење, кривицу, грех, срџбу, инфериорност, лаж, лажни понос, егоизам…
Други вук представља добро. Представља оно што пружа ужитак, мир, љубав, наду, ведрину, понизност, љубазност, доброту, срдачност, дарежљивост, истину, суосећање и веру.
Унук се замисли на неколико тренутака. Све своје мисли вредно усмери у дубину дедових речи, па га упита;
-Који вук на крају победи?
Деда одговори са смешком на свом старом лицу:
-Побеђује увек онај кога храниш…